Степан був одинак. Всі його знайомі хлопці закохувалися, зустрічались з дівчатами, а Степан якось рівно ставився до всіх. Хоч дівчата й поглядали на нього, високого і симпатичного з уважним […]
Тамара прийшла до свекрухи в гості, відвідати її, і під час традиційного чаю з тортиком обережно завела непросту для неї розмову. – Інна Петрівна, я хочу вас попередити, так, про всяк випадок, що ще трохи, і ми з вашим сином можемо розлучитися, – раптом сказала невістка. – Розлучитися з моїм сином? – свекруха подивилася на неї здивованими очима. – З Миколою чи що? – Так. – Тамара винувато опустила очі. – Ну і правильно! – раптом рішуче махнула рукою свекруха. – Розлучайся! Це ти правильно вирішила! – Як розлучайся? Чому ви так кажете? – Тамара здивовано дивилася на свекруху, нічого не розуміючи
Тамара прийшла до свекрухи в гості як би її відвідати, і під час традиційного чаю з тортиком обережно завела непросту для неї розмову. – Інна Петрівна, я хочу вас […]
Микола занедужав. Він лежав у палаті на ліжку і задрімав… – Як ваше самопочуття? – раптом пролунав чийсь голос. Микола відкрив очі. Біля нього в білому халаті сиділа… – Катя?! – мимоволі вигукнув він. Микола раптом згадав жінку, яку кохав усе життя. – Я – Олена, – усміхнулася дівчина. – Ваша лікарка. – Ой, вибачте! – сказав Микола. Олена міряла йому тиск, а Микола здивовано дивився на її обличчя. – Як вона схожа на Катю! – думав він. – Невже може бути такий збіг? – Мою маму звуть Катерина, – раптом сказала Олена. – Ми з нею дуже схожі… Микола Іванович застиг від несподіваної здогадки
Кожна людина повинна прожити свій вік, і цей вік бажано має дорівнювати календарному. І піти, коли навколо тебе діти, онуки й правнуки… Так думав Микола Іванович, ось тільки життя […]
Оленка вийшла заміж. Будучи дівчиною сільською, вона була рада, що чоловік має власний будинок у невеликому районному містечку. Василь сам збудував цей будинок. Він сам обладнав його за останнім словом техніки. У дворі було все – літня кухня, навіс, мангал… Все, що потрібно для відпочинку! Медовий місяць молодята провели вдома. Ніхто їх не турбував. Оленка звикала до нового місця. Все було добре… Місяць пройшов швидко, почалися трудові будні. А разом із ними раптом почалося несподіване
Оленка вийшла заміж. Будучи дівчиною сільською, вона була рада, що чоловік має власний будинок у невеликому районному містечку. Незважаючи на свій тридцятирічний вік Василь сам збудував цей будинок, сам […]
Володимир був дуже радий. Його дружина Галина поїхала на дачу з ночівлею. Він одразу ж подзвонив своїй коханці Анжелі… Після роботи Володимир заїхав у магазин і купив ігристого та фруктів. Біля будинку він підвів очі до вікон своєї квартири і переконався, що світла нема. Значить, Галина таки поїхала на дачу! Володимир бігом піднявся на третій поверх, перестрибуючи через дві сходинки. У коридорі він швидко роздягнувся, і з важким пакетом попрямував на кухню. Володимир увімкнув світло й застиг на порозі від побаченого
Перед невеличкою сценою танцювали гості на чолі із самим ювіляром – шістдесятипʼятирічним начальником Володимира. Жінки підспівували солістці невеличкого ансамблю. Галина з чоловіком, які втомилися від веселощів, ігристого та щедрого […]
Максим вирішив познайомити матір зі своєю нареченою Інною. – Звичайно, синочку, приводь її, будемо знайомитися! – сказала Ірина Павлівна. І ось прийшли молоді. – Проходь, дитинко, – привітала дівчину майбутня свекруха. – Я – Інна, Ірино Павлівно, так що звертайтеся до мене на ім’я, будь ласка! – раптом сказала дівчина. – Та добре, Інно, – ахнула господиня. – А ким ти працюєш? – Я бухгалтерка, – сказала Інна. – Чудово! А освіта яка? – розпитувала мати. – Вища, – відповіла та. – Добре. А мій Максимчик після дев’ятого класу пішов вчитися. Виходить ти старша… Як тільки Максим провів Інну, Ірина Павлівна зробила несподівану заяву
– Мамо, сьогодні я познайомлю тебе зі своєю дівчиною, – сказав за сніданком Ірині Павлівні Максим. – Синку, я із задоволенням з нею познайомлюся, приходьте ввечері, посидимо, поговоримо, – […]
Сашко з Ольгою вирішили відпочити в селі. Кімнату вони орендували в місцевого мешканця – Петра Івановича. Ольга накрила стіл. За столом господар розповів про себе. Є два сини, роз’їхалися по містах, часом приїжджають… – А дружина ваша де? – запитала Ольга. – Пішла вона… – сказав Іванович і вирушив до хати. Дідусь явно сумував за дружиною, яка пішла на небеса… Наступного ранку Ольга з чоловіком вийшли на вулицю і зустріли Івановича. — А ви не скажете, де можна молока домашнього купити? – запитала Ольга. – Так у моєї дружини! – відповів Іванович. Гості застигли, нічого не розуміючи
Ользі і Сашку чомусь цього літа дуже захотілося відпочити саме в селі. Хоча б тиждень, чи просто на вихідні. Моря та готелі – пройдений етап, а в селі Сашко […]
– Миколо! Мико-ло! – баба Таня ішла й гукала свого чоловіка. – Ну дає! Вона вийшла на галявину, де стояв маленький будиночок. Збудували його місцеві мужики, щоб залишатися з ночівлею, коли ходили по гриби, чи на риболовлю. Ось і її дід Микола, замість того, щоб допомогти бабі Тані на городі, з самого ранку пішов по гриби! І його не було вже довго… Баба Таня різко відчинила двері в хатину, але там було порожньо. Вона озирнулася навкруги, як раптом побачила в кутку якусь річ. Жінка придивилася до неї й застигла від здивування
– Миколо! Мико-ло! – баба Таня гукала свого чоловіка, пробираючись крізь зарості негостинної кропиви. – Ну дає! – сварилася вона. – Думав сховався? Ага, зараз! Я вже й не […]
– Ілля, нарешті ти прийшов! – радісно зустрічала чоловіка Зоя. – Я таку квартирку нам знайшла. Прямо все, як ми мріяли… – Постривай ще, Зоє, з квартирою, – сказав Ілля. – А чого чекати? – здивувалася Зоя. – Така квартира швидко піде… – Краще давай їсти, – Ілля сів за кухонний стіл. Зоя дістала тарілку, відкрила сковорідку і застигла над нею з ложкою. – Ти що, передумав купувати квартиру? – вона різко обернулася до чоловіка. – Грошей нема, – тихо сказав Ілля. – Як?! – Зоя сіла на стілець з порожньою тарілкою і ложкою в руках, і подивилася на чоловіка. Вона не розуміла, що відбувається
Іван притримав двері в ресторан, пропускаючи свою дружину вперед. Двері за ними плавно зачинилися, стишивши ритм музики і шум голосів. Вдалині виднілося яскраве світло міста, а через темряву до […]
Мирослава відкрила кришку і зазирнула в каструлю, яка стояла на плиті. Жінка застигла від побаченого. Вона була порожня… – Вікторе! – гукнула Мирослава свого чоловіка. – Вчора залишалися котлети в каструлі. Десь десять штук. Ти їх не перекладав нікуди? Чоловік зайшов на кухню і теж зазирнув у каструлю. – Дивно, – пробурмотів він. – Наш син не зміг би їх всі зʼїсти. А котлет багато було… Мирослава задумливо подивилася на чоловіка. – Ти що нічого не зрозуміла?! – раптом запитав Віктор. – А що я мала зрозуміти? – Мирослава здивовано дивилася на чоловіка, не розуміючи, про що той говорить
Мирослава відкрила кришку і зазирнула в каструлю, яка стояла на плиті. Жінка застигла від побаченого. Вона була порожня… – Вікторе! – гукнула Мирослава свого чоловіка. – Вчора залишалися ще […]